SIGADE PARADIIS

Ma seadusi põlgan, mis piirama
nii mind kui mu kaaslasi tehti,
ent teadaolevalt seadused
ju loomade kohta ei kehti.
Et seadus mu teedele tõkkepuid
ja tollipunkte ei seaks,
Ma võtan end kätte ja loomastun,
end lõplikult vihastan seaks.

Ma seana ei tõtle, ei sigatse,
ei põgene enese eest,
te tragikomöödias ei osale,
ei etenda ontlikku meest.
Peab hääbuma minus kõik inimlik,
mis ütleb, mis õige või väär.
Kui häbi on alles veel kübegi,
jääb püüdmatuks maailma äär.

Ma homse pärast ei muretse
ja eilne on hägune laam.
Pean loobuma lipsust ja kingadest.
Must maha peab jääma mu raam.
Ma taandun te räpastest mängudest
ja avaneb minule siis,
kui käes on sigade viimnepäev,
ka sigade paradiis.