Tuhandeaastane uni

Igal aastal kui lühemaks ööst 
hakkab muutuma päev,
kui me kergesti väsime tööst,
tuju libiseb käest,
tunneme, kuidas uni me silmi 
aina kauemaks jääb.
Taevas näeme me halli filmi, 
kuni pimedaks läeb. 

Igal aastal hakkab veidi varem külm. 
Talv on veidi pikem, närusem on ilm. 
Tuhat aastat talve, tuhat aastat und... 
Kannatame välja tuhat meetrit lund. 

Igal sügisel käega löömine 
võtab igal pool maad.
Ainult magamine ja söömine 
meid veel rõõmustavad. 
Vitamiine ja viina viskame, 
kuni käsi on maas. 
Seni tõusmast ja säramast keeldume, 
kuni külmetab. 

Igal aastal hakkab veidi varem külm. 
Talv on veidi pikem, närusem on ilm. 
Tuhat aastat talve, tuhat aastat und... 
Tuhat korda tuhat korda tuhat meetrit lund. 

Igal aastal kui lühemaks ööst hakkab muutuma päev,
kui me kergesti väsime tööst, tuju libiseb käest,
tunneme, kuidas uni me silmi aina kauemaks jääb.
Taevas näeme me halli filmi, kuni pimedaks läeb. 
Igal sügisel käega löömine võtab igal pool maad.
Ainult magamine ja söömine meid veel rõõmustavad. 
Vitamiine ja viina viskame, kuni käsi on maas. 
Seni tõusmast ja säramast keeldume, kuni külmetab. 
Mõnikord tahaks langeda hange ja jäädagi pikali. 
Seljad sirgu ja kaelad kangena hoiame ometi. 
Tuleb taluda tuult ja tuisulund kuni kevadeni, 
kuni magame poolikut talveund — harva ja halvasti. 

Igal aastal hakkab veidi varem külm. 
Talv on veidi pikem, närusem on ilm. 
Kannatame välja tuhat meetrit lund, 
tuhat korda tuhat korda tuhat aastat und.